Hobune pidi linnast teise koormaga tagasi minema, kuid loomakaitse selts astus vahele ja kutsus kohale loomatohtri, kes teatas, et enne kaela paranemist hobune tööd teha ei tohi, ning tagasi pidi töömees sõitma tühjalt.
Vinni mõis oli üks neist, kes loomakaitsjate jutule tähelepanu ei pööranud.
“Nagu asjaomased isikud kohapeal seletada teavad, ei tehtavat Vinni mõisas mingit vahet hobuseriistade parajuse suhtes, vaid tarvitatavat seda, mis kätte juhtub. Kui aga töömees, kellele looma piin rohkem mõjub kui mõisa “sakstele”, sakste tähelpanu sellele julgeb juhtida, siis saab ta sõimu osaliseks ja võib kergesti koha kaotusega rehkendada. Ka pidavat mõisas hobused üldse väga armetus seisukorras olema,” vahendas ajaleht.
13. märtsil juhtunu kohta koostati aga protokoll ning mõisavalitsusel tuli rahukohtuniku ees loomade piinamise eest vastust anda.
Järgmises, 18. märtsi lehenumbris on aga märksa traagilisem hobusega seotud lugu. Äntu lähedalt leiti Võivere mees Jaan Dööring meelemärkusetult maanteel vereloigus lamamas. Dööringul olid riided selja pealt puruks rebitud ning nahk ja liha seljast ja küljekontidelt maha nülitud.
Tõenäoliselt oli mees purjuspäi vankrilt kukkunud ja jalgupidi vankri külge kinni jäänud ning hobune oli lohistanud teda mööda maad. Maanteel oli igal juhul umbes kahe kilomeetri pikkune vererada.
Dööring oli käinud Kiltsi lauavabrikusse palke viimas ning pärast raha kätte saamist teinud raudteejaama juures kõrtsis kõvad tropid. Et palgiveovankril kasti polnud, istunud Dööring koduteel tagumisele asspakule, kus oli tasakaalu kaotanud ja selili vankri taha kukkunud. “Sealjuures jäid tal jalad vankri ristpuude või köite taha kinni. Hobune kihutas edasi ja lohistas peremeest järel. Konarline tee rebestas kohe riided ja asus siis keha kallale. Õnneks rullusid riided tagurpidi pea alla. See päästis esialgu mehe elu, muidu oleks tal kindlasti pealuu purunenud,” kirjutas Virumaa Teataja.
Verine ja teadvusetu mees leiti 12. märtsi õhtul ja toimetati lähedal asunud tallu. Kohale kutsutud Väike-Maarja jaoskonnaarst ei saanud hirmsasti purustatud mehega aga midagi peale hakata ning õnnetu saadeti öösel rongiga Tartusse, kus see aga järgmisel päeval paraku suri.